Александър Пушкин
На N. N.
Към В. В. Енгелхарт

Превод от руски: Петър Алипиев, —

chitanka.info

На N. N.[0]

Измъкнах се от Ескулапа,

избръснат, зъл и оживен,

и неговата тежка лапа

не тегне вече върху мен.

Приятелите на Приапа —

сън, здраве, силна плът,

като преди във мене бликат,

дошли във скромния ми кът.

Зарадвай ти полуболника!

Желае той, за кой ли път,

пак теб, щастливец-беззаконник,

на Пинд нехаен гражданин,

на Вакх и свободата син

и на Венера мил поклонник,

на наслаждението властелин!

От суетата наша празна,

от прелестите на Нева,

от вечно калната мълва,

от скуката разнообразна

зоват ме сенките в леса,

поля и хълмове, градини,

реки самотни, дървеса,

на село небесата сини.

Подай ръка! И тръгвам аз

във ранен септемврийски час:

да пием, дявол да го вземе,

и да приказваме със жар

за нашите глупци и време,

за мръсния слуга наемен,

за нашия небесен цар

и честичко за царя земен.

[0] Напечатано от Пушкин в избраните му стихотворения, 1826 г.

В. В. Енгелхарт (1785–1837) — известен петербургски благородник и богаташ. Член на кръга „Зелената лампа“. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.